Черговий вирок Балуху: Правозахисники просять міжнародну спільноту та українську владу зробити все можливе для порятунку активіста
Урядам країн Європейського Союзу, Швейцарії, Норвегії,
Чорногорії, Ісландії, Албанії, Ліхтенштейну,
США, Канади, Австралії та Японії
Президенту та Уряду України
ВІДКРИТЕ ЗВЕРНЕННЯ
5 липня 2018 року в порушення фундаментальних прав людини та норм міжнародного гуманітарного права, кримський окупаційний суд ухвалив ще один вирок українцю Володимиру Балуху. Суддя “Роздольненського районного суду” Тетяна Пиркало засудила його до 3 років позбавлення волі, а з урахуванням попередніх незаконних вироків призначила остаточне покарання – 5 років позбавлення волі з відбуванням у колонії загального режиму, а також до штрафу у розмірі 10 тисяч рублів.
Це вже третій вирок українському активістові у третій сфабрикованій кримінальній справі проти нього. Ця справа була відкрита проти нього, коли він вже був позбавлений волі та перебував під вартою.
Володимир Балух знаходиться за гратами вже 1 рік та 7 місяців у Криму та на знак протесту він голодує 109-й день.
Переслідування Володимира Балуха є політично вмотивованим, а сам він є в’язнем сумління, тому що перебуває за ґратами виключно через те, що мирно висловлював свої переконання на підтримку територіальної цілісності України.
Звертаємося до урядів країн Європейського Союзу, Швейцарії, Норвегії, Чорногорії, Ісландії, Албанії, Ліхтенштейну, США, Канади, Австралії та Японії та просимо:
– задіяти всі можливі політичні та дипломатичні механізми для визволення Володимира Балуха;
– запровадити персональні санкції щодо осіб, причетних до переслідування кримського в’язня сумління Володимира Балуха;
– посилити секторальні санкції проти Російської Федерації за брутальне систематичне порушення прав людини в Криму.
Звертаємося до влади України та вимагаємо:
– використати всі можливості для визволення українця з російської неволі;
– провести ефективне розслідування фактів переслідування громадянина України Володимира Балуха із наступним притягненням до відповідальності осіб, винних у нехтуванні правами людини та міжнародним гуманітарним правом;
– включити громадян РФ, причетних до переслідування Володимира Балуха, до санкційних списків порушників прав людини на території Криму;
– надати підтримку родині в’язня сумління Володимира Балуха, а також усім особам, незаконно позбавленим волі Російською Федерацією з 2014 року;
– відпрацювати відкриті, засновані на стандартах прав людини та нормах міжнародного гуманітарного права правові і політичні механізми звільнення та передачі українських політичних в’язнів на підконтрольну Україні територію.
Ольга Скрипник, Кримська правозахисна група;
Олександр Павліченко, Українська Хельсінкська спілка з прав людини;
Тетяна Печончик, Центр інформації про права людини.
ОПИС СИТУАЦІЇ
Після окупації Криму Російською Федерацією фермер із села Серебрянка Роздольненського району Володимир Балух неодноразово публічно демонстрував незгоду із включенням Криму до складу РФ. На знак протесту у березні 2014 року він встановив державний прапор України на даху власної оселі.
Де-факто влада Криму неодноразово погрожувала активістові, зокрема й кримінальним переслідуванням. З квітня 2015 року у будинку В. Балуха було здійснено кілька незаконних обшуків, під час яких знімали з даху його будинку та вилучали державний прапор України. Впродовж одного з таких обшуків активіст був побитий поліцією і врешті-решт притягнений до адміністративної відповідальності – арешту на 10 діб за “непокору вимозі співробітника поліції” (ст. 19.3 КпАП РФ). За таке ж порушення В. Балуха пізніше вдруге притягли до кримінальної відповідальності, засудивши у листопаді 2016 року до покарання у вигляді 320 годин примусової праці.
![](https://helsinki.org.ua/wp-content/uploads/2018/07/Baluh33-e1530791162352.jpg)
Попри це, Володимир Балух знову підняв український прапор на даху власної домівки, а 29 листопада 2016 року прикріпив на стіну свого будинку табличку “Вулиця Героїв Небесної Сотні” (в пам’ять про загиблих цивільних учасників протестів на Майдані Незалежності у Києві у лютому 2014 року). Після цього у грудні 2016 року співробітники ФСБ РФ здійснили черговий незаконний обшук у будинках активіста та його матері, зняли прапор України та нібито “відшукали” в оселі набої та динаміт. 16 січня 2018 року “суддя” О. Тедеєва, ігноруючи докази невинності активіста та фальсифікації доказів, винесла вирок за ч. 1 ст. 222 (Незаконне придбання, зберігання зброї, боєприпасів), ч. 1 ст. 222.1 УК РФ (Незаконні придбання, зберігання вибухових речовин або пристроїв) – позбавлення волі на строк 3 роки і 7 місяців зі штрафом в 10 тисяч рублів, з відбуванням покарання в колонії поселенні (з урахуванням вироку у першій кримінальній справі). Після “апеляції” – позбавлення волі на строк 3 роки та 5 місяців та штраф.
22 серпня 2017 року проти українця, який вже перебував під арештом, була відкрита третя кримінальна справа за ч. 2 ст. 321 УК РФ “Дезорганізація діяльності установ, що забезпечують ізоляцію від суспільства”. Формальний привід для нової справи – забруднення одягу начальника ІТУ В. Ткаченка рідиною для миття посуду. Прокурор запросив у цій справі 4 роки позбавлення волі в колонії загального режиму, а з урахуванням попередніх вироків – 6 років колонії загального режиму та штраф на суму 10 тисяч рублів. 5 липня 2018 року суддя “Роздольненського районного суду” Тетяна Пиркало засудила його до 3 років позбавлення волі, а з урахуванням попередніх незаконних вироків призначила остаточне покарання – 5 років позбавлення волі з відбуванням у колонії загального режиму, а також до штрафу у розмірі 10 тисяч рублів.
Всі факти свідчать про фабрикацію кримінального переслідування Володимира Балуха з політичних мотивів. Він незаконно позбавлений волі виключно через власні переконання та публічну незгоду з діями Росії у Криму. З цієї причини де-факто влада Криму неодноразово нехтувала по відношенню до В. Балуха правами та свободами, закріпленими Конвенцією про захист прав людини та основних свобод, – правом на свободу та особисту недоторканість, правом на справедливий суд, правом на свободу висловлювання думок, правом на повагу до приватного та сімейного життя.